Včasih moker, včasih suh,
včasih rahel kakor puh,
včasih trd in zaledenel,
sprva vedno čisto bel.
(SNEG)	Poznam čudnega strica:
Kot blisk klobuk zna sneti,
Čeprav ti piha v lica,
Ne moreš ga prijeti.
(VETER)	Biser iz oblaka,
zemljico namaka.
(DEŽ)
	
Zemljico žejno zaliva,
strehe in ceste pomiva.
Žaba veselo kriči:
oj, le padaj, tri dni! 
(DEŽ)	V dežju me odpreš,
suh dalje greš.   
(DEŽNIK)
	Ni padalo,
samo krov,
ko v dežju greš
z njim domov.
(DEŽNIK)	
Zelo radi v blato
in lužo skočijo -
pa nog ti nič ne zmočijo.  
(GUMIJASTI ŠKORNJI)
	Na nebu domuje
in zvezdam kraljuje.   
(LUNA)
	Okrogel striček dan in noč potuje,
kar pol sveta naenkrat obdaruje.
(SONCE)	
Na nebu, glej! bele ovčice
zakrivajo sonce, pozdravljajo ptice.
(OBLAKI)
	Priplesale so z neba
in popadale na tla.
Vso noč so preprogo tkale,
v belem jutru so zaspale.  
(SNEŽINKE)	Sam ne vstane, kadar pade,
hladno, mirno kar leži
in zabava stare, mlade,
s soncem v nič se izgubi. 
(SNEG)
	
Trd je kot kamen, kamen ni! Če je na gorkem, se stopi.
(LED)	Iskra mogočna
švigne v drevo,
strese se zemlja,
strese nebo. 
(STRELA)	Na obzorju nariše se pisana cesta,
Vzpenja se kvišku,
Nad hribe in mesta.
(MAVRICA)	
Dolgi uhlji, plašen korak,
urne ima noge in kožuh mehak.
(ZAJEC)	Po vejah sem ter tja se smuka,
nam z drevesa lupine meče,
a z jedrci se sama posladka.
(VEVERICA)	Iz luknjice pogleda:
Le kaj tako diši?
Bi rada šla po sirček,
a se mačke boji.
(MIŠKA)	
Hitro teče, pa ni zajec,
Po travi se pase, pa ni krava,
če te sliši, brž pobegne
in se skrije za grmovje.
(SRNA)	Kdo je tisti sladkosned,
ki čebelam krade med?
Velik je in ves kosmat.
V brlog pa hodi spat.
(MEDVED)	Lepa je, a silno zvita.
Si po gozdu išče zajce, v vas gre pa kokoši krast.
(LISICA)	

UGANKE